*egy régi kép Felixről, alatta harangok szólnak* "RENGETEG régi PewDiePie videót néztem."
"Szerettem őt...a régi időkben."
*halk, szomorkás zene* "Titokban hiányolom azt a régi PewDiePie-t, aki többet volt Cryaotic-kal és CinnamonToastKennel."
"Őszintén, a régi PewDiePie jobb, mint a mostani."
*hangszerek dala szól* "Hiányzik a régi PewDiePie"
"Hiányzik a RÉGI PewDiePie"
"RÉGI PEWDIEPIE." [Pewds visszatér - JA NEM, CSAK VICCELEK]
"HIÁNYZIK A RÉGI PEWDIEPIE!!!!"
játékban: "AH! Aaah, ahh, AHHAAAAAHAHAHAAA!!" *Még mindig felolvas* "Egész nap RÉGI PEWDIEPIE-T néztem - ZSENIÁLIS volt!"
"SIKÍTOTTAM!"
"HIÁNYZIK A RÉGI...[úgy tesz, mintha a hangja elmenne, és vízzel fújkodja az arcát] Pooh...pie! ISTENEM!" *hátrál a számítógéptől, füléről lecsúszik a fejhallgató, és tátog, mint egy hal*
*gyászos, háborús zene* *hirtelen befejeződik*
*képernyőt nézi* Beszéljünk erről!™
*hirtelen rád néz, ráközelít, régi pillanatok más videókból ügyesen kivágva, zene: GoodMythicalMorning* Régi vs. új PewDiePie
Na, figyelj.
5-6 éve YouTubeozok.
Éééés, ööö...
Nyilvánvalóan elég sokat változtam az első videómtól az utolsóig. *beszúr egy régi és egy új képet magáról*
Nagyon boldog vagyok, hogy idáig eljutottam, de úgy tűnik, hogy sok ember
leragadt a régi időknél.
És én ezt megértem.
Ez lehet az amikor az a rengeteg ember megtalálta a videóimat,
ééés...
Mindig az lesz a legjobb, amit először megtalálsz.
IGAZAM VAN?? *kacsint, beszúrja a Nintendo 64-et, a CoD 4: Modern Warfare-t, a Pokémont, A YouTube-ot, A Legend of Zeldát, egy téglafont, a Resident Evilt, a WoW-ot, és a végére egy feneket*
Eh??
De gondoltam, most reagálok pár régi videóra, aztán egy pár új videóra, és akkor...
valahogy...
szembenézhetünk a tényekkel, és megnézzük, hogy milyen.
Talán csak dilis vagyok.
Kezdjük a "Happy Wheels"-el.
NAGYON sok kommentet kapok a Happy Wheelsről, mondván, hogy azok voltak a régi szép idők.
Legalább 65 "Happy Wheels" epizódot csináltam,
11 hónap alatt.
Én szószerint [Pewds 'lilery'-t mondott 'literally' helyett. Szép munka Pewds :D]
10 percet vettem fel, vágatlanul, facecam nélkül.
Még ki se választottam a pályát.
(játékban) "Peeewdiepie!"
"Üdv újra a "Happy Wheels"-ben."
"Megtisztelés játszani..."
Az outrót (INTRÓT, te hülye) akkor csináltam, amikor próbáltam pályát választani.
*felkacag egy kicsit*
"De apu, én félek - NE, APA! AP-aA!!!! Woah!"
"Ez egyaltalán NEM a terv szerint alakult."
"Apu, te jól vagy - AAAAAAAH, APUCIIIIIIIIIII!"
hoho! *nevetés*
(Mostani Felix) Értem. *nevetés*
*nevet*
Ez tényleg vicces volt. *nevetés*
"...veszi. Ja."
Nézzétek, ahogy már akkor veszem, mielőtt elkezdtem volna. *kuncog*
Nemtudom...*nevet* Értem, hogy miért élvezik az emberek...
és még mindig... még mindig engem láttok, de...ez annyira rossz. *nevetés*
"Ezen a poszteren látszik, hogy mennyire buzi vagy! Nézd!"
Itt meg lelepleztem magamat.
Nem tudom - Nem... nagyon nem tetszik ez nekem.
Úgy érzem, hogy...
Még mindig mondok eléggé hülye vicceket, amiket nem kellene...
de úgy érzem, hogy akkoriban nem is értettem...
Nagyon éretlen voltam, és azt hittem a dolgok csak akkor viccesek, ha sértőek.
Ezért mondtam nagyon sok hülye szarságot. Nem vagyok rá büszke - komolyan nem.
De nagyon örülök, hogy kinőttem belőlük.
"- De apu, meg akar öl-... - Én nem vagyok az apáááááááááááád!!"
Ez... 23 résszel később van, és én még mindig ugyanazt a viccet mondom a fiúról.
[nevet] Ez ugyanaz a cucc, újra és újra.
Ezekben a videókban szó szerint csak 15 percig videóztam magam.
Most viszont négyszer vagy ötször több ideig veszek egy videót, hogy minél szórakoztatóbb anyagot készítsek,
és hogy csak a legjobb cuccokat mutassam meg. (Dark Souls - 4-5 óra felvétel, 6-8 percesre vágva)
Tovább haladunk az "Amnesia"-ra, a showra, amit mindenki összeköt a régi jó PewDiePie-al.
Imádom ez az intrót. *elektronikus zene* [Szöveg alatta: PewDiePie horrorral játszik. PewDiePie VS. The Bro, a megbízhatatlan szobor, hordók]
Nosztalgikus hangulatba kerülök, ahogy nézem ezt az intrót.
Ez még - öö - azelőtt volt, hogy a Blinding of Isaac népszerű lett, így senki sem tudta, hogy honnan loptam egy rajzot *kuncog*
"Mi a helyzet, tesók? A nevem Peeeewdiepieee."
Olyan kis szarnak nézek ki *nevet*
"Ez mögött... vagyis a zongorába raktam... vagyis ide... ó a francba. Nem emlékszem. Egy kibaszott rossz ember vagyok..."
"Rendben. Ez tényleg az én házam?"
Ez vicces, mert nagyon sok kommentet kapok emberektől, hogy
"Régen sokkal természetesebb volt, és nem erőltette a humort."
De igazából kibaszottul próbáltam jó vicceket mondani, miközben ezt a játékot játszottam.
Például, konkrétan van egy rész, amit véletlenül bent hagytam, ideges lettem, mert azt
gondoltam, hogy a videó szórakoztató, és azt mondtam "A francba, nem vagyok elég vicces"
"Yeh, yeh... yeh... yeh. Basszameg, úgy érzem, ma nem vagyok vicces."
Még ez is itt van. Ezt a videót véletlenül töltöttem fel.
300,000 megtekintést kapott.
Régen minden az utolsó pillanatban csináltam...
Tehát felvettem a videót, befejeztem a videót, feltöltöttem a videót
és ez egy nagyon stresszes folyamat volt.
De itt nem voltam otthon amikor megosztottam a videót,
mert én mar... Emlékszem, hogy én és Marzia moziba mentünk, és véletlenül feltöltöttem
a facecam-em, az igazi videó helyett, és megosztottam.
Szóval ez, szó szerint... 11 perc rólam, facecam közben.
Kíváncsi vagyok, mi lenne most, ha ezt tenném. *nevet*
[észrevesz valamit, és meglepődik] NÉZZÉTEK AHOGY A BAJSZOMAT NYALOGATOM!
*röhögve felvisít*
Ooooh
Azt hiszem... *nagyon röhög, eltakarja a szemeit*
*próbál levegőt kapni a röhögés után*
Azt hiszem, néhány szokás örökre megmarad. *nevet*
Itt van az egyik epizód....[játékban: ez jó. *zaj* vissza akartam menni.]
rólam, ahogy próbálok megoldani egy rejtvényt.
Egész nap tudnálak húzgálni. Mondta a jó nő.
*szarkasztikusan* 'Mondta a jó nő' poén, ez nagyon vicces.. Szó szerint megakadtam a pályán
az egész részben. Én vagyok, ahogy a retardált szót használom a címben, megint.
Nagyon gyerekes voltam régen. Komolyan végig kéne mennem a videókon és korhatárositani néhányat.
"Ezt elég stresszes volt nézni. Csak ide oda sétált a csatorna területén,
az helyett, hogy visszament volna...."
Ja, tudom ez tényleg... a végigjátszásaim borzasztóak voltak. *nevet*
Ember, annyira cuki voltam régen. Mostmár értem. Tényleg cukibb voltam régebben. És őszintén
Jobban féltem akkoriban. Először amikor horrort játszottam, az volt a legrosszabb.
Még mindig megijedek, és ez a fő ok, hogy nem játszok már horrorokat.
Az emberek valami hihetetlen reakciót várnak, mindig.
Nem igazán ijedek meg, hacsak nincs valamilyen jumpscare a játékban.
"Sophie's Curse" volt a legutolsó amit játszottam. Csodálatos volt, mindenki imádta, és én is
Nekem még mindig érdekes megijedni a játékoktól, de azért nem minden egyes nap.
Az is érdekes volt, hogy régen, annyira nehéz volt játszható játékokat találni...
Látszik, hogy mennyire kialakította a YouTube a játékok világát. Van egy játék,
a "The Lost Souls". Ez volt az egyik horror játék... meg tudnám számolni az ujjaimon.
a horror játékokat, még mielőtt a Slenderman megjelent volna. Nagyon kevés játék volt akkor még,
amit a Youtube videózáshoz csináltak. És ez... ez nagyon jó volt.
Most több 100 vagy 1000 ilyen játék van
A készítők haszont szereztek a csatornámból, de én is nyertem vele, ez kölcsönös dolog.
Régen likeoltam az összes videómat *nevet* És a jó öreg Fridays with Pewdiepie, webkamerával felvéve...
Sokat kritizáltak a képminőség miatt, de
az embereket nem érdekli a képminőség, hanem jó és szórakoztató videókat akarnak látni. Ez a legfontosabb.
De őszintén, ez 13 perc vágatlanul, csak válaszolok kérdésekre, és a kamerámat igazitom.
Valószínúleg jobb voltam abban, hogy többet foglalkoztam a nézőimmel, de őszintén szólva
A közönségem akkor sokkal kisebb volt. Nekem ez egy nagy harc volt,
a kicsiből, naggyá alakulni, és még mindig szoros kapcsolatot tartani a közönséggel,
mert ez az amit szeretek a Youtube-ban, ezért olvasom a kommenteket,
ezért beszélgetek mindig, srácok, mert
ez egy olyan dolog amit imádok csinálni. Őszintén, ha srácok, ti nem léteznétek, én nem csinálnák videókat.
Nagyon úgy érzem, hogyvisszaszereztem a kapcsolatot, ezekkel a
rajongó alkotás videókat együtt, vagy amikor küldözgetek nektek kreációkat.
hangüngezeneteket hallgatuni, rajongó kreációkat nézni, minden ilyen dolog... nagyon király.
Imádom, ezt a együttműködést közöttünk. Úgy érzem, régóta először
viszzatért az a kapcsolat. És ez nekem nagyon nagyon fontos.
Az helyet h egy játékot paszirozok be egy videóba, hármat teszek egy videóba,
mert minél jobb videót akarok csinálni, annyira érdekeset amennyire csak lehet.
Megetehetném, hogy csinálok három külön videót, felvenni a pénzt
de hiszitek vagy sem, a szórakoztatás fontosabb
ez mindig, MINDIG, az első. És az ilyen videók,
mint a "Keep talking and no one explodes", nagyon sokat kellett szerkeszteni, annyira sok munka van benne
csak azért,hogy a lehető legérdekesebb legyen.
Több óra munka, hogy működőképes legyen. Azt hiszem az emberek elfelejtették ezt.
És ezek a videók, hála az Istennek, hatalmasak. Biztos vagyok benne,
ha vágatlan lenne, akkor is szeretnék az emberek
de nem mindenki tudná végignézni őket, ez az igazság. Nekem előrelépés szemmel látható. Sokat fejlődtem
szórakoztatóként,
humoristakén, de emberileg is, mert régen nagyon gyerekes voltam.
és nagyon összezavarodott. Nem tudtam mit csinálok, de tudtam, hogy élveztem.
És ezt nektek köszönhetek, srácok. Mindig elolvasom a kommenteket, a visszajelzéseket, a kritikákat
és úgy érzem, ez egy fontos rész.
A kritika, nagyon segített nőni,
és ennek nagyon örülök, és mindennél jobban, büszke vagyok, arra aki most vagyok.
És igatott vagyok, hogy ezt fentartsam a jövőre nézve is.
Régi, új, szerintem nem számit. Továbbra is csinálok videókat, amiket nagyon szeretek,
és remélem ti pedig nagyon szeretitek nézni. És őszintén, köszönöm srácok,
hogy néztek, hogy mellettem álltatok az évek során. Akkor is, ha
a dolgok megváltoztak,
még akkor is, ha néhány változást nem szerettek, és még akkor is
támogattok, én nagyra értékelem.
Sok döntést kellett hoznom az évek során, amikor, azt mondtam, olyan videókat akarok csinálni,
amiket én akarok, nem csak olyanokat amiket a rajongóim látni akarnak,
mert akkor nem leszek hű magamhoz, és ahhoz amit csinálok. És végül, csak megutálnám magam azért amit csinálok.
De igen,
ezaz, régi az új ellen. Mindenhogy, köszönöm. Egy dolog van, ami nem változik.
A BROFIST. Köszönöm srácok, hogy mellettem áltatok, az évek során.
Egyáltalán adtok brofistet az outrókor?
Megtennétek, a régi szép idők emlékére? Rendben, készen álltok?