Fråga solen ej varför hon går ned
Varför hon gömmer sitt ljus västerut
Eller varför hon döljer sin glödande blick
När natten gör guld till grått till slut
Ty tyst faller den skyldiga solen
Som dag till mörkret sänds
En enkel sanning hon inte vågar säga
Hennes ljus bara blindar och bränns
Ingen nåd för de skyldiga
För ner deras lögnande sol
Blod så silvrigt svart om natten
På deras alldeles bleka ansikten
Grymma månen för med slutet Skymingens tid är nu ute