Селестія (Голос): Нема у цьому світі чогось прекраснішого за перший випавший сніг.
Перші сніжинки, що спадають з неба, сповіщають про велику зміну.
Це час, щоб земля могла спочити.
А звірята, поспати.
А для поні Еквестрії це нагода аби відпочивати та розважатися.
Знаючи, що ще один рік успішно добігає свого кінця.
Святкування, та тихі спокійні ночі.
Веселий сміх протягом дня.
І все це завдяки лише одній дрібній складовій.
В когось викликає сміх, що щось настільки мале може мати таку силу.
Silly Filly Studios презентує Snowdrop (укр. Пролісок)
Та вони просто позабули те, як саме з'явилися сніжинки. Silly Filly Studios презентує Snowdrop (укр. Пролісок)
Віндіт: Слідом за весняним сходом сонця, дощові пегаси з півдня приносять до нас хмари зі зливами, що розтоплять сніг.
Чи хтось в змозі мені відповісти, який з південних народів дозволив Еквестрії збирати тепло з їх хмарних систем?
Сірос?
Сірос: Ем... Анде... Зебр?
Віндіт: Кемалу.
Сірос: Оу... так.
Камуло Німбус: Хто б то не був, хай вже поквапляться. Дуже холодно.
Віндіт: Не змогли б виробити дощ, навіть якщо б вони повернулися прямо зараз разом із погодною системою.
Землі досі потрібен час, щоб спочити.
То єдиний привід, для чого ми і створюємо зиму.
Аби допомогти земним поні із відновленням ґрунту.
Німбус: Скільки ще можна чекати...
Віндіт: Чекати лишилося зовсім недовго, весняний схід сонця буде вже за два дні.
І ви не побачити ані дробинки снігу аж цілий рік.
А зараз, як там справи із вашими презентаціями на весняний схід сонця?
Чи усі поні зі своїм партнером готові представити свої сезоні подарунки для принцес?
Сноудроп? Що там із твоїм проектом?
Сноудроп: Моїм... е-е... моїм проектом?..
Віндіт: Так. Ти зі своїм партнером вже готова представити його?
Сноудроп: Партнером?.. Е-ем...
Віндіт: Ти досі без партнера?
Сноудроп, це не просто малий шкільний проект!
Це сотий весняний схід сонця під правлінням Принцес.
Вони дали нам можливість показати, що майбутнє покоління Хмародейлу може привнести у зміну пір року.
Ти хоча б почала свою роботу?
Однокласниця: Ну ось, знов пані Віндіт когось змусить працювати із нею, егеж?
Однокласник 2: Хіба вона може хоч щось зробити, якщо навіть свого копита не може побачити...
Сноудроп: Я...
Однокласниця 3: Я вже була із нею у парі минулого разу. Тепер твоя черга!
Сноудроп: Я... авжеж я почала!
Я, чесно кажучи, наразі якраз працюю над дечим...
Та сама, бо то... несподіванка!
Німбус: Несподіванка? Сноудроп: Е-е, так. Несподіванка.
Саме тому і хочу працювати сама...
Віндіт: Добре, поні, будьте обережніше на дорозі додому!
Запам'ятайте, ви маєте принести ваші проекти завтра, це останній день здачі.
Принцеси прибудуть за два дні!
Ти певна, що будеш готова?
Працювати самою, це не легко.
Я ще можу перевести тебе до іншої групи, де ти зможеш прийняти участь.
Сноудроп: О-оу, ні! Цієї зими в мене справді є що показати, пані Віндіт. Ось побачите!
Але... то має бути несподіванка. Мусить.
Віндіт: Ну, тоді добре. Обережніще на дорозі додому.
Знаю, ти добре знаєш дорогу, але остання заметіль завжди є найгіршою.
Сноудроп: Добре!
Насправді добра несподіванка...
Аякж...
Не можу іти на весняний схід сонця...
Просто не можу!
Така непотрібна поні як я ніколи й нічого не зможе зробити до приходу весни...
Принцеси просто... просто висміють мене, і...
Сноудроп: Їм можна загадувати свої бажання? Примроуз: Так.
Але колись були часи, коли ні, і зірки були рідкістю.
Та коли прийшли принцеси, зірки почали з'являтися кожної ночі.
Закладаюся, якщо постараєшся, то почуєш як вони блимають.
Сноудроп: Ні, не почую... Примроуз: Ти слухаєш ліпше, аніж хтось ще, кого я знаю.
Сноудроп: Чую тільки тишу.
Хотілося б мені побачити їх.
Гадаєш, якщо я дуже сильно забажаю цього, то вони дозволять мені їх побачити?
Примроуз: Краще залиш своє бажання на щось, що тобі дійсно потрібно, Сноудроп.
Сноудроп: Хіба мені не потрібні очі?
Примроуз: Ні, тобі ні.
Примроуз: Ти є занадто особливою для цього!- Сноудроп: Я?
Примроуз: А хто ще в змозі визначити форму цілої хмари, не залишивши на ній жодних подряпин?
Тільки крила та копита тої малої кобилки, що є достатньо острожною, аби зробити це.
Закладаюсь, що якщо ти спробуєш знову, то врешті-решт зможеш почути як нічні зірки блимають.
Ти дуже особлива кобилка, моя Сноудроп.
І не хвилюйся, тобі не потрібні очі, аби віднайти своє місце у світі.
Сноудроп: Гадаю, я чую їх блимання!
Блимання... нащо мені воно?
Блиманню не можна загадувати бажання...
Не знаю, чи з'явилася хоч одна з вас, цієї темною сніжною ніччю...
Гадаю, що ні...
Але... але, будь ласка, якщо ви є...
Я... я... я бажаю, сподіваюся, мрію та благаю...
Заради правління принцес... хай освітиться мій шлях...
Будь ласка.
Я тільки хочу їм показати, що хоч раз можу щось зробити...
Усі говорять, що я нінащо не здатна...
Але...
Але я тільки...
То був не сніг!..
Сніг... він...
Примроуз (Голос): Ти слухаєш ліпше, аніж хтось ще, кого я знаю.
Сноудроп (Голос): Розкажи мені більше про зірки.
Примроуз (Голос): Що ж, зірки бувають дуже різні. Вони відрізняються за своїми формами та розмірами.
І кожна має гострі кінчики по краях.
Коли вони іскряться, їх форма змінюється, лишаючи малий, сіяючий слід десь на хвильку.
А деякі летять крізь небо і падають зимою.
Падаючі зірки, то ці, котрим ми загадуємо свої заповітніші бажання. Бо вони можуть їх виконати.
Примроуз: Сноудроп, що ти робиш?! Зараз дуже холодно, повертайся до дому!
Сноудроп: Мати! Матуся, дивись!
Селестія: Красно дякую усіх вас за вашу тяжку працю.
Після такої довгої зими, дуже приємно побачити так багато молодих кобилок та жеребят, що мають такі чудові ідеї для того, щоб пори року засіяли.
А тепер, ми можемо обрати лише один, як символ сотої річниці, проте...
Сноудроп: Заждіть!
Однокласниця 1: Вона прийшла? Однокласник 2: А учора навіть у школі не з'явилася.
Однокласниця 3: Я думала, що пані Віндіт звільнила її від цього.
Віндіт: Сноудроп?
Примроуз: Просимо вибачення, що перервали вас, ваша високість, але...
Сноудроп: Я так тяжко працювала...
Будь ласка, я теж маю подарунок до зміни пори року, і...
Німбус: Щось сумніваюся.
Селестія: Ми можемо подивитися?
Сірос: Ти принесла сніг?
Німбус: І до того ж лише один дрібний шматочок.
Однокласник 2: Може вона узяла не те, що хотіла, по дорозі сюди?
Однокласниця 1: І чому це ти принесла саме сніг на весняний сход сонця?
Сноудроп: То не сніг!.. Я зробила зірку.
Сірос: Ха-ха! Зірку? Це ж взагалі неможливо, і вона навіть близько не схожа на зірку.
Сноудроп: Може і не виглядає як вона, але це усе-одно зірка!
Ця зірка для зими!
Не можу побачити як вони виглядають там нагорі...
Так само, як я не можу побачити, як виглядає весна.
Та я можу почути це!
І я чую її так само, як я чую блимання від зірок кожної ночі.
Отже, вони теж повинні виконувати бажання, так?
Зима дає нам свої дари кожного разу.
А ми їх ігноруємо.
Відзначати прихід весни це добре.
Але зима не гірша, бо вона продовжує давати нам їх.
Може вона і є холодною і темною, але то не значить, що у ній немає нічого доброго.
Можливо...
Можливо зимі є сумно, що поні її неполюбляють?
І може нам слід загадувати свої бажання і до зимового снігу?
Так само як ми то робимо до нічних зірок.
Може тоді зима теж буде для нас щасливою.
Ми вже маємо щасливу весну.
І літо, і осінь.
Хіба зима не може бути теж щасливою?
Бо зима... це теж важливо.
Навіть якщо здається, що вона непотрібна, вона усе одна дає нам скільки прекрасного. І...
Луна: Чи ми можемо подивитися на твій сніг бажань?
Селестія: Чи не могла б ти зробити ще?
Сноудроп: Ага!
Селестія (Голос) Снігопад наступного року - то одна з найкращих подій яка траплялася у історії Еквестрії.
І благословення зими, нарешті, відкрилися для нас.
Від того часу сніг став м'якішим, як того і бажала погодна команда.
Малята могли гратися.
І поні вже бачили у зимі дещо більше, ніж лише холод та лід.
І новий тип падаючих зірок міг виконати найзаповітніші бажання кожного.
Луна: Невже це є останнє, що в нас лишилося?
Селестія: Минуло понад 1000 років, сестро.
І це все, що вона встигла зробити.
Луна: Хіба ми не можемо зберегти це?
Селестія: Ти знаєш, що це не те, чого б їй хотілося.
Луна: Але вона... Я... в мене навіть не було можливості щоб...
Селестія: Мені дуже прикро за це.
Я знаю, вона було тобі гарною подругою.
Луна: І єдиною, хто справді знала мою ніч...
Селестія: І вона досі знає її, Луна. Пам'ятай про це.
Вартовий: Принцеса, погодні капітани очікують вашого сигналу.
Луна (Голос): Дякую тобі, мій друг.
За усе, що ти принесла нам.
І за усі бажання, що завдяки тобі виконалися. Хай ти і не здогадуєшся о цім...
Прощавай...
Режисери: Мередіт Сімс Маршал 'Zedrin' Ватсон Сценарист: Мередіт Сімс
У головних ролях: Мередіт Сімс | Сноудроп Тейлор Болам | Пані Віндіт Кіра Бакланд | Примроуз (Мати Сноудроп)
Акторський склад: Джен МакГрегор | Принцеса Селестія, Камуло Німбус Ханна Трасті | Принцеса Луна, Поні однокласниця 1 Эмілі Коч | Сірос
Акторський склад: Спенсер Моран | Вартовий Замку Рейґан Мердок | Поні однокласник 2 Кортні Томпсон | Поні однокласниця 3
Директор: Мередіт Сімс Анімація: Zedrin - Головний аніматор Лія "Джейд" | RawGreen Денні Оуен | Warpout Dileak Studios
Історія і аніматіка: Zedrin Джастін Стейблі
Працця над графікою, тлом і векторами: Rook | Концепт-арти Shadeoses | Тло і працця над векторами Генрі Чой | Тло і працця над векторами Джекс Стерн | Тло Swivel | Працця над векторами Gaara | Тло Zedrin | Тло
Тло (узяте з Deviantart): RatchetHun Proenix Quasdar Дизайн персонажів: Лія Джейд | RawGreen Zedrin | DiLeak Studios
Кінцевий монтаж: Zedrin Генрі Чой Шумове оформлення і звук: Zedrin
Музику написали: Рейган Мердок и Нік Кілінг Особлива подяка... Усім з додаткової Silly Fillies: Метт, Эмі, Капрікон, Майк та Дей Вікс за трейлер
Неофіційні аніматори: Tsubuki, Yohanes, Даніель, Frigid, Alfa, Роб, GalaxyArt (Карл), Poniator, Shapai, Kanashii, Tiarawhy, Teracorn, Девід Ларсен
Нашім друзякам з.. Bronystate Celestia Radio Everfree Radio Doble Rainboom Journey of the Spark
Усіх учасників нашого конкурсу та переможців. Ештан Сазерленд, Faux Snyder, Chatters the Box, та Вінсент Ґабриель Усіх наших фанатів, що терплячи очікували Усіх аніматорів, письменників, та акторів озвучування за DHX, що надихали нас на роботу
Та Лорен Фауст
Ця аматорська робота базувалася на шоу My Little Pony і усі дочірні права належать до Hasbro