Nem tudom, mit gondoltam...hátrahagyva a gyermekem
Most az átoktól szenvedek, és vak vagyok...
Ez a sok harag, bűntudat és bánat jön örökre kísérteni
Már alig várom a lejtőt a folyó végén
Bosszú az, amit keresek? Vagy valakit, aki megbosszul engem?
A saját paradoxonomban ragadva, fel akarom magam szabadítani...
Talán üldöznöm és megtalálnom kellene, mielőtt megpróbálnak leállítani
Nem lesz soká, hogy egy bábuvá válok...
Olyan régen volt!
Amikor utoljára láttam a fiamat elveszni a szörnynek
Az embernek a mészárlás mögött
Amióta elmentél
Ezt a hülye dalt énekeltem, hogy elmerenghessek
Édesanyád józan eszén
Bárcsak a jelenben élnék
A múltbéli hibáim ajándékával
De a jövő folyton csalogat, mint egy zsák kígyó
Az édes kis szemeid, a kis mosolyod, csak ezekre emlékszem
Azok a homályos emlékek babrálnak a kedélyemmel
Az indoklás megöl engem
De a gyilkosság nem indokolt
Mi történt a fiammal, rettegek
Elidőzik az elmémben és a gondolat egyre nagyobb lesz
Sajnálom édes babám, bárcsak ott lehettem volna
Olyan régen volt
Amikor utoljára láttam a fiamat elveszni a szörnynek
Az embernek a mészárlás mögött
Amióta elmentél
Ezt a hülye dalt énekeltem
Hogy emerenghessek
Édesanyád józan eszén
Ellenőrizte: Horváth "Maniacs" Máté