Часу,
Так мало часу,
Так мало часу залишилось,але чекаю я
І шкодую,що колись-то називав
Друзями тих зрадників,
Які на смерть прирекли,
Правду знаю я
І знаю свій фінал,
Бо бачив смерть свою уже немало раз
Чудовиськ в коридорах не вгамувати
Двері марно запирати,
Під ковдрою сховатися хочу.
Я включу ліхтар і дочекаюся ранку,
Не відступлю,бо на кону моє життя.
Ніби переміг, але я поспішив.
Кошмар весь час приходить знову.
Потрібно видихнути і все витерпіти,
До ранку хвилини відрахувати.
Але я не сильний, чую їхні кроки,
Вони бажають навіть душу забрати.
Хочеться ...
Так хочеться вбити,
Так хочеться вбити і волю проявити.
Мені набридли вибачення
Від дурнів, впевнених
У своїй незамінності в усьому.
Заїкаюся я,
Я заїкаюся знову,
Ніхто зрозуміти не зможе, що хочу сказати.
Ридання не можу ніяк стримати,
А на молитви всім начхати.
Мрію повернути я час назад.
Я включу ліхтар і дочекаюся ранку,
Не відступлю,бо на кону моє життя.
Ніби переміг, але я поспішив.
Кошмар весь час приходить знову.
До ранку хвилини відрахувати.
Але я не сильний, чую їхні кроки,
Вони бажають навіть душу забрати.